Бублик Яків Павлович



Бублик Яків Павлович, блаженний Яків Капустинський, дід Яків на прізвисько Чмілик (1905, Капустинці, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія - 1999, Шрамківка, Драбівський район, Черкаська область, Україна) - шанований частиною людей з свого оточення, своїх рідних, близьких, нащадків, учнів і співбесідників як угодник Божий Яків Капустинський, представник українського народу своєї епохи з цікавим, багатим і розмаїтим життєвим досвідом, простий і грішний православний, робочий, творчий християнин, позапартійний український суспільник (соціаліст) і народник (націоналіст), патріот Вітчизни, Рідної України і Дідової Русі, а також Степу Безкрайнього (Безмежжя Благодатного), простий український радянський учитель, нащадок козаків-запорожців, що перейшли в крестьянське сословіє і осіли на Полтавщині, а також козаків-українців, русинів Київщини і християн-степовиків Подніпров'я з діда-прадіда, блаженний чоловік і життєлюб, нащадок християн-степовиків Подніпров'я, русинів і козаків-українців з діда-прадіда, простий і грішний робочий християнин 20 сторіччя, добрий учитель і непоказний чудотворець з Капустинців, людина, яка сподобилася заступництва Святої Троїці, скромного, але по своєму доброго і благодатного життя во славу Божу і на радість собі і іншим людям в непрості роки 20 сторіччя.

Жив і працював у селі Капустинці Яготинського району Київської області. Останні роки свого життя доживав у хаті своєї дочки Анастасії, жінки простого козака-українця Івана Михайловича Гончаренка у селі Шрамківка Драбівського району Черкаської області, де працював у 1940-1941 рр. Співбесідник діда Антона, простого козака і довгожителя Антона Андрійовича Довгого (1903-2004), теж очевидця багатьох подій 20 сторіччя. Діду Якове, добрий учителю, блаженний красний козаче і капустинський чудотворче, разом з усіма святими, моли Бога за нас грішних!

Життєпис
Блаженний красний козак Яків Бублик народився в сім'ї простих трудових християн Київської Русі-України, Павла Федотовича Бублика і Єлизавети Андріївни Кужільної, нащадків старих козацько-українських і руських родів Подніпров'я, поневолених в часи Російської імперії. Прожив довге і непросте, сповнене різноманітних вражень життя, багато епізодів з власного життєвого шляху на жаль не міг з усіма подробицями розповісти до ладу своїм рідним і близьким не наражаючи їх або інших людей на небезпеку. Став очевидцем практично усіх подій 20 сторіччя - громадянської війни, продрозвьорстки і продподатку, НЕПУ, розкуркулення і колективізації, індустріалізації і культурного відродження України, голодомору і репресій, окупації і визволення України від фашизму, повоєнної відбудови, культурного і економічного розвитку 1960-1980х рр., розвалу (перебудови) Радянського Союзу і проголошення незалежності України.

Пройшов життєвим шляхом від простого сільського хлопця 1920х рр., молодшого брата грішного красного козака Кузьми Павловича Бублика (1901-1925) до доброго, мудрого і досвідченого, життє- і людинолюбного, шанованого учителя, від молодого комсомольця-безбожника до блаженного красного козака-християнина і довгожителя, свідка і учасника великих і страшних справ Божих, який в старшому віці рідним і односельцям серед іншого казав: "старі люди правду кажуть - є Бог на світі", "не переживай донечко, я дві війни і голодовку пережив - якось воно буде".

Випускник Київського Університету імені Тараса Шевченка, багато років викладав у школі села Капустинець. Також проводив уроки у інших селах Яготинського району Київської і Драбівського району Черкаської областей (колишнього Пирятинського повіту Полтавської губернії), в 1930х рр. деякий час вчителював у селі Шрамківка Драбівського району Черкаської області, де згодом жила і працювала його донька Анастасія Яківна Бублик, лікар-стоматолог.

Помер у Шрамківці, похований у Капустинцях, поряд з коханою дружиною Марією. За своє життя так і не зміг переповісти ті загадкові і незрозумілі пригоди і випробування, які йому довелось пройти і пережити протягом свого життя.

Діду Якове, блаженний красний козаче і добрий учителю, капустинський чудотворче, разом з усіма святими, моли Нашого Триєдиного Владику, Бога-Христа, Святу Троїцю, Живу Єдність Всієї Нескінченності, Красного Козака і Доброго Учителя, Капустинського, Шрамківського і Київського Чудотворця за нас грішних!