Красножон Марія Йосипівна

Красножон Марія Йосипівна (Капустинці, Пирятинський повіт, Полтавська губернія, Російська імперія -1930,  Капустинці, Бирлівська округа, Харківська область, УСРР, ССРР) - проста радянська українка і православна християнка, яка народилась і прожила життя у селі Капустинці, до 1917 року у складі Пирятинського повіту Полтавської губернії, нині Яготинського району Київської області. Жінка українського радянського педагога, на той час ще молодого і малограмотного українського комсомольця, згодом довгожителя і очевидця епохи, почитаємого частиною родичів, учнів, земляків і співбесідників як наставника, заступника і утішителя, угодника Божого блаженного діда Якова з Капустинець, Якова Павловича Бублика (1905-1999).

Мати українського радянського лікаря-стоматолога Анастасії Яківни Бублик, яку залишила сиротою у малому віці. Так як причиною смерті стала неможливість вчасно надати кваліфіковану медичну допомогу це очевидно сприяло тому, що її дочка прийняла рішення стати лікарем, допомагати представникам українського народу і громадянам Українського господарства.

Також її рання смерть сильно вплинула на Якова Павловича, на його ставлення до людей навколо, до жінок. до життя і смерті, що змусило його піти вчитися, здобути доволі якісну на той час освіту, ще два рази одружитися і врешті решт знайти спокій в Бозі і православній вірі дідів-прадідів, виразити своє ставлення до прожитого життя словами "старі люди правду кажуть - є Бог на світі".

На виконання останньої волі Якова Павловича він був похований поряд з коханою, першою дружиною.

Будучи охрещеною батьками у православну віру може поминатись і поминається в православних храмах і монастирях Рідної України, Святої Русі і інших країн Всесвіту Божого.