Козацький гумор

Козацький гумор - гумор знаменитих на всю Піднебесну шутяк, козаків-українців і козаків-запорожців, зазвичай тісно пов'язаний з українським народним світосприйняттям і юродством Христа ради, характерним для побутового спілкування простих християн-степовиків Рідної України і Старої, Святої, Дідової Русі, Святої Троєщини на Подніпров'ї. Саме з цього середовища походять відомі і маловідомі угодники Божі і прості та грішні православні, творчі, робочі християни Подніпров'я різних епох в т.ч. яскраві представники і виразники світогляду радянського і порадянського українства, представники "школи красних козаків і робочих християн Подніпров'я" Феодосій Київський, Петро Дивинський, Яків Капустинський і Антоній Шрамківський так само як сотні і тисячі інших, у світогляді і творчості яких як у типових представників українського народу теж можна помітити елементи юродства Христа ради і заразом традиційного українського народного гумору, гумору древніх дідів-степовиків, легендарних шутяк Подніпров'я.

Козацький гумор і "фейковство"
Своєрідним уособленням українського козачого гумору є також образ Чудесного Дядька з Києва, він же Непостижимий Фрипулья, чудесний Фей Фей і легендарний Фейк Фейкович, теоретик і практик "фейковства", яскраво виражений у світогляді і творчості угодника Божого Феодосія Київського, в миру українського художника Федора Костянтиновича Тетянича.

Див. також
Руська Церква, Українська Церква, Свята Троєщина, Країна Степовиків