Раббі Фрипулья



Раббі Фрипулья або раббі Тодос, раббі Федось з Києва - одна з назв загадкового угодника Божого, дивакуватого вчителя життя і творчості для всіх грішних  християн, киян і українців Теодора Фрипульмана, у світогляді і теорії і практиці життя і творчості якого часом вбачають вплив київського і українського єврейства, його віри, культури і сітогляду. Образ нагадує в т.ч. про масове убивство представників київського і українського єврейства в 20 ст. (див. Холокост) на теренах України у 20 ст., про те, що "у Бога всі живі, Бог усе бачить і знає усіх "як облуплених"" і що "кара Божа, кара антихристам, іродам і душогубам - кара вічна", про те, що значна частина представників українського народу в 20 ст. це не підтримували, про непрості, але багато в чому приязні стосунки українства і єврейства, про те, що серед українців у київських  і українських євреїв було чимало родичів, друзів і знайомих, що чимало українців так чи інакше були на стороні своїх гонимих і пригноблених гітлерівцями і їх союзниками земляків, за них заступались, їх укривали, спасали і утішали, разом з ними боролись з нацизмом, ксенофобією і юдофобією (антисемітизмом) у регіоні. Одним з тих, хто про це так чи інакше, нагадував своєю творчістю во славу Божу, на радість собі і на благо, во спасіння і утішення іншим людям був і раббі Фрипулья, він же угодник Божий Феодосій Київський, в миру Федір Костянтинович Тетянич, відомий багатьом як дядько Федось з Києва, схожих з ним поглядів дотримувались і раббі Яків та раббі Антон себто угодники Божі дід Яків з Капустинець і дід Антон зі Шрамківки, які у часи гітлерівської окупації жили поблизу містечок Яготин і Пирятин, де до 1940х жило немало представників українського єврейства і які як і багато українців, українських громадян 1940х рр. хоч явно і не воювали з гітлерівськими окупантами (а тайно - хто розповість?), але подібне нелюдське, жорстоке, антихристиянське ставлення до людей, хоч і іншого чим вони походження, мови і віри, поглядів на життя, історію і творчість, але їхніх співгромадян, їхніх знайомих, друзів, однокурсників, земляків і співбесідників будучи добродушними, життєлюбними і людяними людьми, типовими українцями і православними, робочими християнами, представниками спільноти людей Святої Троєщини, місцевими козаками-українцями, русинами Київщини і християнами-степовиками Подніпров'я з діда-прадіда так чи інакше подібні речі засуджували.

Див. також
Німецьке царство, Рідна Україна, Дідова Русь, Свята Троєщина, степовики