Козаки-червонці



Козаки-червонці - спільнота представників українського народу, народу руського і козачого, так само як і козаків-українців, русинів Київщини і християн-степовиків Подніпров'я та людей інших народів, світоглядів, мов, самоназв і віросповідань, пов'язана з формуваннями Корпуса Червоних Козаків Української Республіки 1920х рр. або також Української Повстанської, Української Червоної, Української Радянської Армії, як вона називалась в документах тої епохи. Ставлення до козаків-червонців серед представників сучасного українського народу і інших народів світу завжди було доволі неоднозначне, від самого початку появи цієї спільноти на теренах Землі Піднебесної, Всесвіту Божого, Святої Троєщини, на теренах Рідної України і Дідової Русі і залишається таким до наших днів. В той час як для одних українців ці люди були і є родичами, друзями, земляками, дідами-прадідами, наставниками, заступниками і утішителями, людьми, які стояли за правду, свободу і щасливе життя для Батьківщини і свого народу, для інших ці люди були посібниками окупантів з Москви, антихристами, іродами і душогубами, які приймали участь у боротьбі з представниками власного народу, його історією і культурою, його кращими людьми, приймали участь у 1920х-1930х рр. у розкуркуленні, колективізації, руйнуванні храмів, насиллям над свободою совісті і правом кожної людини на Землі Піднебесній на віру і інакомислення тощо.

Серед вихідців зі спільноти козаків-червонців Української Республіки епохи Країни Рад 1920х рр. зустрічаємо зокрема журналістів, поетів, письменників, громадських, профспілкових і партійних діячів, музикантів, артистів, лікарів, вчителів, науковців, керівників народного господарства різних рівнів. інженерів, простих селян і колгоспників, сапожників, водовозів та людей самих різних занять, призвань і професій.